PREVALENCIJA SINDROMA SAGOREVANJA I UMORA MEĐU ZDRAVSTVENIM RADNICIMA U JEDNOJ SEKUNDARNOJ ZDRAVSTVENOJ USTANOVI U BEOGRADU U TOKU PANDEMIJE SARS-CoV-2 VIRUSA - Giljača, Sonja (Acta medica Medianae, 2026)
Izgaranje se na globalnom nivou sve više prepoznaje kao glavna briga, budući da utiče na fizičko i mentalno blagostanje zdravstvenih radnika. Sprovedena je studija preseka među zaposlenima u zdravstvenoj službi Specijalne bolnice za rehabilitaciju i ortopedsku protetiku. Korišćeni su sledeći upitnici: Maslach Burnout Invetory–Human Services Survey (MBI–HSS) – za merenje triju aspekata sindroma sagorevanja na poslu: emotivne iscrpljenost (engl. emotional exhaustion – EE) depersonalizacije (enl. depersonalization – DP) lična postignuća (engl. personal accomplishment – PA) Fatigue Severity Scale (FSS) – za procenu prisustva i stepena zamora; opšti upitnik, kojim su prikupljeni sociodemografski parametri ispitanika. U studiju su uvršteni samo kompletno popunjeni upitnici; takvih je bilo šezdeset pet. Dobijeni rezultati su pokazali da je većina učesnika bila ženskog pola (73,8%); udate (61,5%), sa fakultetskom diplomom (52,3%), vlasnice kuća (66,2%) i sa zaradom koja prevazilazi minimalnu zaradu (81,5%). Trećina učesnika u studiji doživela je smrt bliske osobe usled kovida 19. Visok stepen emocionalne iscrpljenosti primećen je kod 41,5% zaposlenih. Umeren do visok stepen depersonalizacije zabeležen je kod 36,9% zaposlenih, dok je 40% njih ispoljilo nizak nivo ličnog postignuća. U pozitivnoj korelaciji sa FSS-om bio je EE. Depersonalizacija je pokazala statistički značajnu pozitivnu korelaciju sa FSS-om ozbiljnosti umora. Dužina godišnjeg odmora kao demografska karakteristika takođe je bila u pozitivnoj korelaciji sa FSS-om. Uočena su dva faktora povezana sa visokim nivoom EE-ja kod zdravstvenih radnika: viši stepen umora i niže mesečne zarade.