(untitled) (International Journal of Contemporary Security Studies, 2024)
Често се цивилне жртве у једном оружаном сукобу непосредно везују за сам временски период трајања оружаног сукоба и географски простор на ком се он одвија. Сходно томе подаци о цивилним жртвама се неретко своде само на оне жртве које настају у конфликтном подручју за време трајања оружаног сукоба, односно, на жртве настале услед директних (насилних) узрока смрти. Самим тим се поставља питање да ли постконфликтно подручје, које је етимолошки саткано од сложенице која значи подручје „после конфликта“, значи да завршетак конфликта, односно оружаног сукоба, на неком подручју уједно означава и завршетак свих узрока, који су настали као резултат сукоба, а који доводе до настанка цивилних жртава? У одговору на ово питање аутор долази до података да цивилне жртве могу да настану и услед различитих индиректних (ненасилних) узрока смрти које су последица оружаног сукоба, а које нису територијално или временски ограничене оружаним сукобом. Сходно томе постконфликтно подручје је „post“ конфликтно када је реч о манифестној природи оружаног сукоба, односно оно означава подручје у којем су оружане активности завршене и у којем више нема директних цивилних жртава. Међутим, постконфликтно подручје није „post“ конфликтно када је реч о латентној природи оружаних сукоба, те завршетак оружаног сукоба не означава уједно и завршетак његових негативних последица које доводе до цивилних жртава. Тако се велики број цивилних жртава насталих услед индиректних (ненасилних) узрока смрти појављује и у постконфликтном подручју.