(untitled) (Pesticides and Phytomedicine / Pesticidi i fitomedicina, 2017)
U toku 2014. i 2016. godine, ispitivana je efikasnost četiri fungicida sa nespecifičnim (bakar-hidroksid, makozeb, hlorotalonil i ditianon) i šest sa specifičnim (fluopiram, boskalid, fluazinam, tebukonazol, azoksistrobin i piraklostrobin) mehanizmom delovanja, u suzbijanju prouzrokovača kestenjaste pegavosti izdanaka maline (Didymella applanta). Ogledi su izvedeni u komercijalnom zasadu maline na lokalitetu Trešnjevica (Arilje), u zapadnoj Srbiji, po tipu potpunog slučajnog blok sistema sa četiri ponavljanja. Svi fungicidi su primenjeni preventivno, a obavljeno je ukupno pet tretiranja, četiri pre berbe i jedno nakon završene berbe. Efikasnost testiranih preparata ocenjena je tri nedelje nakon poslednje primene fungicida. Intenzitet oboljenja u kontrolnim (netretiranim) parcelama iznosio je 53,7% (2014) i 76,3% (2016). Tokom obe godine ispitivanja, najviša efikasnost postignuta je primenom tebukonazola (96,3% i 99,6%), fluopirama (95,7% i 99.3%) i boskalida (94,7% i 95,9%). Fungicidi nespecifičnog mehanizma delovanja mankozeb, hlorotalonil, bakar-hiroksid i ditianon bili su efikasni u suzbijanju D. applanata i značajno su smanjili intenzitet oboljenja u poređenju sa netretiranim parcelama. Efikasnost ovih preparata bila je između 64,4% i 81,7%, dok su azoksistrobin, piraklostrobin i fluazinam pokazali veoma nisku efikasnost (13,7-37,8%) u subijanju prouzrokovača kestenjaste pegavosti izdanaka maline.