(untitled) (Pesticides and Phytomedicine / Pesticidi i fitomedicina, 2012)
Za utvrđivanje patogenosti izolata P. terrestris korišćena je metoda sa zakošenom Knopovom podlogom u test-epruveti. Poreklo izolata je sa korena kukuruza (Zea mays L.), ječma (Hordeum vulgare L.), divljeg sirka (Sorghum halepense Pers.), gajenog sirka (Sorghum bicolour (L.) Moench.), belog luka (Allium sativum L.), crnog luka (Allium cepa L.), korovskog prosa (Echinochloa crus-galli L.) i zelenog muhara (Setaria viridis (L.) P.B.). Fragment kolonije gljive, gajene na PDA, je stavljen na donji deo zakošene Knopove podloge u epruveti i 2 cm iznad toga sterilisano zrno kukuruza. Nakon 21 dana od inokulacije zrna ocenjen je intenzitet razvoja simptoma na klijanacima kukuruza. Crvenkast ili mrki pigment na korenu, mezokotilu i/ili koleoptilu klijanaca je bio indikator za infekciju gljivom u in vitro uslovima. Na osnovu testa patogenosti izolati gljive su grupisani u sledeće tri kategorije: slabo (3 izolata), srednje (6 izolata) i jako patogeni (6 izolata) za klijance kukuruza. Dobijeni rezultati ukazuju da je P. terrestris, poreklom sa različitih domaćina, patogen za kukuruz. Ovi rezultati mogu objasniti učestalost i intenzitet pojave ove gljive na korenu kukuruza u Srbiji.